Kdysi úspěšná redaktorka prestižních novin dopadla až na dno autorské krize, plné odmítavých reakcí, ale nevzdala to. Nyní se její romány překládají do 15 jazyků světa…
![Julia Heaberlin](https://www.centrum-detektivky.cz/wp-content/uploads/2016/12/heaberlin-julia-e1486751695161.jpg)
Novinářka a bývalá šéfredaktorka mnoha novin, které pod jejím vedením vyhrávaly prestižní ocenění, si chtěla splnit dávný sen napsat knihu. Ovlivněna Rebekou od Daphne du Maurier opustila nejisté místo uprostřed ekonomické krize a ve svých 40 začala nanovo jako autorka. Myslela si, že se svými novinářskými zkušenostmi a tolika příběhy, které zpracovávala, bude napsání vlastního vymyšleného hračka. Netušila ale, že to zabere šest let…
Získala sice literární agentku, která dokázala proslavit Stevea Berryho po 80 odmítnutích, vyhráno ale neměla. Její první rukopis nikoho nezaujal, po třech letech tedy sedla znovu k počítači a začala od nuly psát nový příběh. Ten, po dalších třech letech úprav a přepisování, konečně zasekl háček. Od naprostého konce a ukončení všech snah do té doby Julii držely nad vodou naprosté maličkosti, jako že o ní ostatní matky na třídní schůzce mluvili jako o „té spisovatelce“ nebo že na setkání spisovatelů s ní Lisa Scottoline mluvila jako s rovnocenným autorem. Věřila díky tomu, že to dokáže. A nakonec se i stalo – nakladatelství nejen že přijalo její druhou knihu, ale vzalo na milost i tu první. Autorčin třetí román Černooké Zuzany se dokonce dočkal i mezinárodního úspěchu a prodal se do více než 15 zemí světa.
Autorčiny temné psychothrillery z rodného Texasu si oblíbí fanoušci Gillian Flynnové, ke kterým se Julia Haeberlin také řadí. Nyní pracuje na své čtvrté knize a prý má konečně čas začít pořádně vařit své rodině…
OFICIÁLNÍ STRÁNKY ::
www.juliahaeberlin.com
VYŠLO ČESKY ::
- Ve tmě jsme všichni stejní (We are all the same at the dark, 2020; Vendeta, 2021) Vyjde v srpnu
- Černooké Zuzany (Black-Eyed Susans, 2015; Omega, 2017)
- Papíroví duchové (Paper Ghosts, 2018; Omega, 2018)
- Hraj mrtvého (Playing Dead, 2012; Omega, 2018)