Jack Irish má zase případ. Asi. Než si zvyknete na chaotický styl vyprávění Petera Templea, máte chuť na uklidňující cigaretu, vodku nebo aspoň Neurol…
![](https://www.centrum-detektivky.cz/wp-content/uploads/2023/06/peter-temple-bily-pes-727x1024.jpg)
Mezi vším tím chozením do starých zaplivaných hospod, broušením dřeva v dílně a kecáním se starými kámoši se pomaličku klube obrys případu. Jack Irish, právník s bídnou kariérou, co je lepší v hledání lidí, důkazů a malérů, má najít špínu na oběť vraždy. Jeho kamarád totiž zastupuje obviněnou Saru a je přesvědčen, že jedině zdiskreditování toho, koho údajně měla zabít, ji pomůže změnit směr na přímé lince do lochu…
Musím připustit, že mi to bude chybět. Ta melancholická deprese, chaotické myšlenky, než se v ději trochu zorientujete. Staříci v hospodě kecající o fotbale a podivné kšeftování s dostihovými koňmi, kde rozumím každé druhé větě. Neskutečné hlášky Jacka Irishe, které by se měly tesat do kamene. A proti tomu drsný australský humor o přejetých klokanech a tajemství šéfkuchaře…
Melbourne je tu opět popsán jako díra do pekla, přímou linkou, bez zastávek. Všechno je na pytel, spravedlnost je k smíchu, pořád jen prší a Jacka znovu opustila přítelkyně, takže by ho nerozveselil ani stepující krokodýl. Hluboká osamělost v něm probudí nadání pro špatná rozhodnutí, nevhodné ženy a předem prohrané zápasy.
Temnou depresí nasáklá detektivka vás vcucne do svých černočerných tenat a vyplivne naprosto zdeptané, vyčerpané, jako byste ten marný Jackův boj odmakali sami. Škoda, že jde o poslední díl série, ale upřímně, další podobný „případ“ už by Irish taky nemusel přežít…
Originál: White Dog, 2003
Překlad: Tomáš Jeník
Vydal: Mystery Press, 2023
344 stran